112 
I78l Jpr, Maj, rjun. 
man fäledes derifrån ej fluta til förhållandet 
uti de tiigråafande fjoar, ån mindre til Scora 
Verlds-hafvet. Och ehuru det år troligt, at 
nägon märklig n\illnad varit imcllan det oivcr- 
Ila och det irrån djupet uphåmtade vatnet uti 
Bosphorus Tracicusj år dock den utfatta pro- 
portionen handgripligen felaktig: ty låt ofs ta- 
ga, at det ofverlla vatnet varit aldeles frifKc, 
elniru det verkeligen varit något falt; fä blif- 
ver dock det undras egenteliga tyngd i,t6i2o: 
en tyngd, fom det fvårligen kunnat ega; eme- 
dan en fullkomligen faturerad faliake ej gär 
ftort derofver. 
H:r Waitz, uti fin Under folning cm orfa- 
kcn^ hvarfore vatnet ahid ftromdr in v.ti ?>kdcl- 
hafvct genom Gibraltars-Sund . fom finnes införd 
Uti Kongl. Vet. Acad. Handlingar for år 1755 p. 
27 och följ. tager det rör en åtgjord fak, ar det 
undra vatnet uti Medelhafvet, ej allenaft år fal- 
tare ån det öfraj utan ock fä anfenhgen tyn- 
gre ån Atlantifka Hafs-vatnct, at den, efter be- 
råttelfe, uti hemälte Sund ftiindigt gående dub- 
bla itrömmen endall hånledes ifrån deffa vat- 
tens olika egenteliga tyngder. Auftoren bygger 
ialedes lin athandling pä en Hypothefe, fom 
förut bordt bevifas; och tyckes det hafv a va- 
rit få mycket nödigare, fom alla omftimdighe- 
ter, åfven efter Au clorens egna upgifter, fam- 
mauftåmma, åtgöra vatnet uti Medelhafvet an- 
fenhgen lättare, i ftåhet för tyngre ån i Ocea- 
nen. Uti $.§.8^ 9^ 10 och II bevifes, at det 
frilka vatten, fom Nil-Arömmen, efter et ll:ä- 
ligt beräknande, cnfam afbördar uti Medelhaf- 
vet, öfverlliger vida vagnar alt hvad n:\gonlin 
genom en aldrig få högt tiltagen utdunltning 
