i7gi. ^pr. Ma.jK ^inu 
ren; men ju mindre de åro, dello tjockare åro 
yttre betåckningarne, fom fråtmedlet bor ge- 
no rn trän, 2:a, innan det hinner angripa facken. 
Dock lida de fjuke altid mer af liggningen, ån 
af den yttre åtgerden; ty ledan iag några gån- 
ger fedt, at de mädt illa af lutande uprått, el- 
ler gSende, intalar jag dem håldre til tålamod 
at ligga liilia några veckor, än åfventyra låm.- 
re folgder, pä bekofinäd af et eljeU fåkert hopp, 
om fullkomlig bättring. 
Förklaring of ver Figurerne pa Tal\ IIL 
Fig. i. vifar en teftikel med nedra delen ar 
fåd-itrången, Epididymis, och defs opnade Tu- 
nica vaginalis eller hölfan, fom omgifver te- 
fi:is i naturligt tilftånd. 
Fi^. 2. hcrer til beråttelfen om Caf. I. och 
foreftåller högra fidan af fcrotum, blottad fråa 
yttre betåckningarne och öfra delen af den up- 
drifna och vattufjuka Tunica vaginalis, ladan, 
fom den under curen betans; men icke förut- 
fes kunde. Vänftra lidan år i naturligt tilftånd. 
Bägge åro dock til hälften miinrire fammandrag- 
ne. ö teftiklen; epididymas ; er rccc &c. ut- 
märka Tunica vaginalis med tjocka, utdrifna 
och af fegt vatten infupna hinnor, hvarftals pä 
h varandra, til en få anfeniig itorlek, fom be- 
fkrifningen angifver. d vånftra teftiklen pä lit 
rätta ftåile. 
Fig. uplyfer befkrifnin gen öfver Caf. II. 
och vifar teftiklen i dels öpna holfa, h vilken 
innehade vatten, men var fördelt i flera rum 
genom fackens ojämna utvidgning. Defsutan 
ea iärfkiid vactu-famiiiig pä fåd-ibingea a; an- 
