§. 9. R.w^/-. Om klockan efter hela des 
hogd, formedelft en iipftående (kiljo-vågg af 
papp, delas i två halfvor, och det fucktiga lin- 
net tårtes pä diaphiagmens ena fida, upfylles 
klockans motfv^arande hälft ymnigt med ån- 
gor, under det den andra forblifver klar och 
ren; ehuru båda, ofvan och nedan til, hafva 
fri och open communication med h varandra. 
Slappes åter luften in, fom jagar ångorna rundt 
omkring, kunna jåmvål deffa ofver alt, vid ny 
pumpning, vifå lig. 
§. 10. Såfom nu af deffa Ron , om de 
med tilborlig aktfamhet blifva anftålte, å ena 
fidan följer: At verkehg fiicktigha bor inforas; 
under klockan^ om angör dsvflädes jkola blifva 
fynliga; få utvifes ock deraf ögonfl^enligen , 
at deffa angör ^ verkeligen utbrifla ifrån de under 
klockan befintelige vata ytorna^ och utbreda fig uti 
den förtunnade luften, innan de ^ i form af moln 
och dugg-regn^ ater derutur nedfalla; och at fåle* 
des, detta ångornas fdrfla upfligande ^ och der ar 
derpa följande fällning, fafom t va far f kild a, med 
luftens fortunning nar a forbundne verkningar ^ bo" 
ra anfes. 
§. II. Hårom öfvertygad, äterftod för mig, 
at efterfpana fanna or f åken til detta angomar 
forfla lipfligande , och derpa följande fall och for^ 
f vinnande under klockan, m. m. Dervid mötte 
ftrax i början flera fannolikheter, dem jag bor- 
de reda mig ifrån, för at komma fanningen 
närmare. Sådane voro Hrr Noll et s förmoda^ 
de fynvilla: luftens verkningar : oeh fjelfva vattU" 
partiklarnes omedelbara fpånfiighet och repulfion. 
Hvilka alla, til phenomeaernas förklaring, fun- 
nes otilräckelige. ^ j2. 
