148 i78i^ ^pi\ Maj. ^uiu 
§. 12. H:r NoLLETS mening var: at, fäfom 
luften under klockan icke utvidgas pä en gång, 
utan defs fortunning framfknder iirän pump- 
öpningen, dar hon tränger lig ut, efter hand 
til de öfrige luft-lagren, fä ber jåmvål ångor- 
nas fällning och deraf upkommande apparenta 
upblofsning, fke i famma led. Hvarföre ock, 
når denna opning år, fom vanligt, nederli, gar 
blofsningen upät: forlänges äter opningen, för- 
inedelll et rör, högt up i klockan, fter fam- 
ma blofsning nedåt. Likafom denfamma up- 
kommer ifrån andra fidor, när opningen bUf- 
vit dit ät vånd. Denna fmnrika förklaring paf- 
far, vid all defs fannolikhet, tydeligen endaft 
pä de håndelfer, dar ångorna under en fuktig 
klocka, häftigt och pä en gång, fylla hela des 
rymd; men ingalunda med de Rön, där ångor- 
na, endaft pä någon vifs fida och uti viffa 
delar af klockan, vifa fig; aldraminft, då fam- 
ma ångor, ifrån flera lidor tillika, brifla ut emot 
hvarandra. Ty luftens förtunning fprider fig 
ganfka häftigt jämnt öfver hela klockan, hvar- 
iöre ock, om dcffa angör blott härröra och 
nedfalla utur fjelfva luften, dylika ångor öfver 
alt borde vifa hg; fom likväl, ofta endaft, och 
altid måft, fker vid och omkring de väta ytor- 
na; hvarföre ock, om klockan är litet fucktig 
ofver alt, ångorna, utan vifs direclion , ifrån 
alla lidor, pä en gång, bloft'a up och fom en 
blixt fylla klockans rymd. Hvad åter öpnin- 
gens olika belägenhet och gemenll:ap med blofs- 
nings-direélion beträffar, bör dervid anmärkas: 
at detta prof ej lyckas, i torr luft, under en 
fuUkomligen torr klocka, vid förlla utpump- 
ningen. Men väl, fedan luften flera gSnger fått 
rufa 
