158 
i78i- ^^7. <^'i^^^ 
ningar vid forr omtalte ångornas upiligande och 
nederbörd uti förtunnad luft, fattar det begrep; at 
1) Värmen ar et ganjka fint och ffanftigt 
amne^ hvars delar inbördes repellera och bort dr i f- 
va hvarandra. 
2) Samma ämne ater^ har en /lar k dragning til 
de måfta kroppars materia. H\"artore det ej al- 
lenaft genomtränger och upfyller deras porer 
och omgifver ytorna deraf, famt genom defs 
myckenhet och fpånftighet utvidgar dem; utan 
jåmvål uplyfter, fkingrar och under namn af 
utdunftning bortför kropparnas minfta delar, 
famt formerar deraf {'panjliga iiplofningar ^ hvil- 
kas art pä fjelfva kropps -åmnet eller kärnan, 
fpånftigheten åter på myckenheten af repehe- 
rande värme, ankommer och beror. 
3) Jmedlertid drager värmen olika fiarkt af 
olika materier^ hvilka ock, vid full m.åttning , 
famt relativ jämnvigt fms imellan, antaga och 
innehålla olika, efter hvart och et åmnes art 
lämpad , fpecifik myckenhet deraf. Således dra- 
gés värmen, uti våra förfök, ftarkafi af luften^ 
mindre af vatten^ ån mindre af glafet^ och minlt 
af qvickfilfret uti thermom.etern g), 
4) Samma art af kropp eller materia antager 
jämväl och innehåller^ efter def olika tilftand ^ olika 
mycket värme. Detta rönes tydeligalt, då antin- 
gen fjelfva materien genom varmens mycken- 
het förbytes til fpånftiga uplöfiiingar, eller def- 
fe genom utvärtes krafter blifva lammantryck- 
te, och delarne fäledes, i förra händeJfen, p§ 
cn gäng omgifvas af fä mycken värme, fom 
for- 
l) Se näflforegiende Qvarcals Handling, pag. 49. 
