i6o 1781. Jpi\ Maj, ^un. 
ga up. Hvarföre ock de genom eld tilverkade 
åmnen, fäfom Vin-fpiritus och /?!ther, hvilka 
redan hålla fä mycken värme, at deras delar 
knapt inom flutne kåril kunna hållas qvar och 
tilhopa, vid utdunftning, draga måfta värmen 
med fig och ftarkafl afkyla kropparne. Således 
mäfte qvickiilfret uti thermometern falla, når, 
omkring defs tucktade kula, luften röfvar til 
fig värmen utur fucktigheten, fucktigheten utur 
glafet, glafet utur qvickiilfret, lom. fvagaft qvar- 
häller värmen, och genom defs milming min- 
fkas i rymd och volum, famt dermed antyder 
fä kallad kold. 
§. 30. Mota deffa, genom värme updrefne, 
och med atmofpherer deraf omgifne partiklar, 
någon annan, med famma eJler ftörre grad af 
värme omgifven kropp, hällas de af den repel- 
lerande värmen til baka på vifft afftänd. Tarf- 
var åter någon afkyld kropp mera värme, ån 
defs nårmaftc luft meddelar, begifva ångorna 
fig til denfamma, at med fit öfverflod fylla defs 
brift; hvarvid den i famma led uttömde och 
behöfvande luften tjcnar til ledare. Ångorna 
äter, hvilka derflädes förlora deras värme och 
atmofpher, ftadna pä fjelfva kropps-ytan, och 
famlas til jftörre droppar, men åter genom of- 
verflödig värme updrifvas derifrSn , i form af 
ångor, emot kallare fidor. 
§. 37. Samma orfak fäller de genom vär- 
me updrefne ångorna ned utur den förtunna- 
de luften. Ty, fom denna luft uti friare til- 
ftänd kräfver llorre abfolut myckenhet af vär- 
me In förut, och ftarkare än vatnet drager 
detta åmne, undcrhjclpes derigcnom, ej allcnalt 
ångor- 
