^pr. Maj, ^im, i6i 
ångornas upftigande ifrin deras maffor, genom 
dragning, utan de upftegne partiklarne beröf- 
vas jåmvål deras ^ värme, komma nårmare til- 
hopa, famlas til ftorre droppar, hvilka af egen 
tyngd falla ned i form af moln och duggregn, 
och i fynnerhet då bryta ljufet til fårgor m.m. 
Drager åter det til ångor uplöile ämnet var- 
men likaiä ftarkt eller ftarkare ån fjelfva luf- 
ten, få behålla jåmvål partiklarne deras en gång 
erhällne repellerande atmofpherer, och formera 
en art af fpånfiig luft, fom blandas och qvar- 
ftadnar i den förra, famt okar defs mångd och 
tryckning. Hvilket ogonflKcnligaft hinder med 
Ä^.ther, då endaft litet deraf blandas och eva- 
porerar uti ordinair luft, och en verkeligea 
itändelig luft deraf tilverkas. 
§. 30. Säfom nu af denna theorie om var- 
niens fpånftighet och olika dragning til kropps- 
materierne, tydeligen begripes, på hvad fått 
kropps -partiklarne, efter Newtons talefätt, 
komma utur kroppens och hvarandras attra» 
öions-fpherer, til en verkelig repulfion, fä ^kun- 
na ej allenafl alla ofvannåmda phenom.ener un« 
der luft-pumpen, utan jåmvål oräkneliga flera, 
af eld och värme härrörande verkningar i na- 
turen, deraf hårledas och förklaras. Hålft, dä 
fnan med H:r ScneELE i)^ uti fjelfva värmen, 
likafom vid Eleélriciteten , får erkänna och an- 
taga flera enklare ämnen, genom h vilkas affön- 
dring och förening mängfalt flera, med de om- 
talte analoga verkningar flå at förmoda. Hvar- 
före jag ock tror mig fä mycket mindre fela, 
dä jag anfer de ofvanbeflkrefne förföken, fåfom 
L 5 tydc- 
i) Abhandl. von der Luft und dem Feiier. 
