258- Ofö Nov. Dec. 
det icke vara annat ån fonderfallne fnackor. 
Vid Trelleborg vinnes Torf i fielfva harsbry- 
net: når vatnet faller ut, ir>6ter under tången 
och ftrand-fanden, en ganfka god, men vid 
torkningen i tunna blader fprickande Brånn- 
torf. Något El eke vifar lig hår hvari-talsj 
men en myckenhet af halfruten Ek, finnes i 
denna Torffkyrd. Stundom år denna ek iå 
mjuk, at den lika lått med den ofriga Torfven 
kan liåras, fcundom äter hårdare, at den upta- 
ges i hela ftycken, hvilka icke vifa marken af 
yxa, utan mäfte vara komne af ek-ftammar^). 
Vid Tunbyholm har jag fedt folket fKara Torf 
i en mioffe, pä de ftållen dår deras förfader 
metat lin iifk. Pä några Italien finnes Torfven 
blandad med fand , på andra orter med lera. 
jag har fedt ikogsmolTar, där man kunnat gråf- 
va öfver 2 alnar, utan at man fedt annat ån 
frifliaRodmoffen, blandad med några tråd-rötter. 
De bålle TorfmofTar finnas micrendels altid 
pä flora öppna fält, dår vatnet hunnit båttre ur- 
torkas och rötterna förmultna. I Halland an- 
fes det för et fåkert tecken til den bålla Torf- 
iorden, där Lji^v.g växer pä moffen. I denna 
Landsort förfogar Landtmannen hg til Torf- 
molfen, når han flutat Var- arbetet. Den fora 
kommer förll: tilågnar lig bäiia platfen, och kun- 
na flere Byar ega del i en fädan moiie. I Bo- 
hus-Län börjas Torf-fiurningen vid Midfom- 
mars-tiden; vid hela fjökanten dår upgråtves 
Torfven fä väl pä berg, fom imellan bergshög- 
derna, och anfes den lorfvcn båll, fom up- 
tau;cs ur djupare och fankare itållen. I Wåfter- 
i) Phyfiogr. Sfililk, Handl. 2 St. f. 73. g. 4. 
