284 178^- A^Gi\ Dec, 
va om dem, då de famma fiere gånger kunna 
förefalla, en utförlig bell:rifning. Detta är or- 
faken, hvarfore jag vågar at tor denna gån- 
gen tii Kongl. Academiens fliärftädande ötver- 
iemna en beikrifning pä en ganika fynrjerlig 
ftällning af högra hjert- örats ön^e blod- ådra. 
Hr Ph. Adolph Boehmer är den ende, hvil- 
ken i fui Fafciadus prwius Olfeyvnt. Arint. och 
fedan i enDiffertation de confiuxu tvium cavarum^ 
omtalt en fadan. Men ehuru iikheien imellan 
obfervationern.a är ftor, vågar jag dock förmo- 
da, at min befKrifning. icke blitver öfverfiödig 
och at mina bifogade ,Figurer i et lä vigtigt 
ämne kunna tjena til nägon uplylning. 
Åminet til mhi obicrvation var ea 6o års 
gammal gumm.a, fom förledne Vår-termin nyt.- 
tjades vid Anatomifka LecHonerna. En miirk- 
värdig krökning af -Spiua dorli, .däiaiia rygg- 
kotorna i en dulibel bugt hade käfta t lig lld- 
värts (Äö/iV?///) ^ föll genail vid likets betrak- 
tande i ögonen.. At ven fans, at. lungorna la- 
lunda -efter denna krckning hade apterat lig, 
nt dc på högra fidan, fom var rymligare, m- 
togo et mycket llörre rum och voro uppölle, 
men på den andra åter, at de lamma voro ihop- 
packade och fins imellan låmmanvuxne. I ö£- 
rigt tycktes de vara funda. Som jag icke exa- 
minerat lamma perlbn i dels iifstid , har jag 
imedkTtid ingen kunlkap om dels åkommor, 
eller om puliens förliållande lios henne. Hjer- 
tat fans ganflwa Aort, l.varemot dels blod -rör 
gcnafl förcföllo mig ovanligt Imå och bcfyn- 
nerUga. Med deffa vill jag altla nu egentligen 
lyflel lätta mig: men för at undvika en be tvä- 
rande \ idluftighet, vill jag icKe iaiäta mig i 
cn 
