292 I78i- Oct, Ä^ov, Dcc. 
nas fido-våggar nårmare cfverslt ihopdragas, 
rymden inom aldeles lorfvinner, och den fam- 
lade bloden fjelf fulikomJis^en utdritves. I for* 
/la Momentet fyllas bägge AuricuL-e igenom det, 
at bagge Venae cavs och \'eni'e puhnonales på 
en gång fammandra^a iig; i det andra, tomas 
bagge 5 i det tredje ^ fammandragas bagge ven- 
triclarne; och i det fjerde relacheras deffe. Dä 
Auriciarne fyllas, conftringeras V^entricbrnej 
hvilka åter utvid^ns, når de förra blifva fam- 
mandragne. Me^ pa det at denne rorelfe mä 
6^fver alt fke i jåmn och ftadig ordning, år nö- 
digt, at vid Vervrnm conltridioner, Auriclar- 
ne åfven fä et tilråckeligt iorräd blod til fig, 
fä at de jåmt och tllräckeligen retas. Venas 
cav^e, fem af alla hjcrtat tilhorande delar långll- 
bibehälla fina rörelfer, fammandragas ock icr^e 
af den bloden, lom ifrän Auriculte, dä de åro 
i aclion, kan falla i dem tilbaKa, utan utvid- 
gas i den mån, ?.t bloden, enligt obfervatio- 
nerne, regurgiterar i de närmafte grenar. De 
uttömma altfä icke forr iit qvantum, ån då de 
tilräckeiigen blifvit fyllda och et behörigt ut- 
rymme finnes för blod-columnen i det uttöm- 
da Atrium. 
Det påfyftade ändamålet tyckes Skaparen 
altfä fulikomligen hafva vunnit genom håll- 
ningen fjelf, fom \^enx cavce ega hns imellan. 
Et til Auriculte fyllande, tilråckeligt qvantum 
blod rufar ned genom Vena cava defcendens 
och utur bur.en updritves et än Itörre, utan 
at Ån fynncrligcn dritves emot det andra, el- 
ler hinder upvuckes i framfarten. Bägge co- 
lumnxvjagas lidvärts, hkfom i en vigg, til hjert- 
kammaren. Mari Jiar dock tydeligen obferve^ 
rat. 
