17^4- J^^^* 'Fchr. Mart. ^3 
Som Naturen aldrig befunnits gora något for- 
gafves, få har man orfak at tro, det vintrar af 
fiiA. befkaffenhet torde undertiden vara ämnade at 
i viffa affecnden befordra var nytta. Den ogon- 
Ikenligafte fordelen af denna fiftnåmda hafve vi i 
hånderne, fedan vi fedt at vårt fkadeligafte ogrås 
land-hafran blifvit denna fommar pä våra åkrar 
mera fållfynt, och man har orfak at tro ej mer 
däraf upkommit 5 ån hvad fom kunnat följa med 
utfådet och godfeln. Det har man ock ofta rönt, 
at djup tjåla ftundom mycket underllodjer fand- 
ak tiga åkrar och ångar under den lån^fama tor- 
ka man hår i landet i Maj i och Junii månader ge- 
menligen plågar vara underkaftad. Når malkar 
och ohyra begynna i jorden ofverfloda, låra flikc 
vintrar vara emot dem det fåkrafte botemedel. 
Mullvadar och mofs kunna ej annat ån vantrifvas 
och ödeläggas 5 då, de fivola fokafin fodaaf fåbårg- 
frufen mark . Som en myckenhet Hermeliner fom- 
maren och höften förut funnos vara i flyttning i- 
från orten och begåfvo Hg en ftor del til Hafs, 
hvaråft de dock dränkte och odelade fig fjelfvc, 
få får min uti KongL V et. Academiens HandHn- 
gar (Tom. X, Q\^art. i och 2) upgifna forflags- 
mcning om viffa djurs flyttningar, håraf någon 
ftyrka. 
Jag får ånnu tillägga en märkvärdighet , fom 
til4i'og fig denna vinter den lö, 17 och 18 De* 
cember, och fynes liknat Liffabons jordbåfningar 
lyff, faft i miniature. Ty når innom något 
mer än 1 dygn , kåndes i z flcakningar , den ena 
lindrigare åh den andra, dock fä, at bade jorden 
och hufen mer och mindre altid dalrade , och det 
under cn obeftåndig Thermometerns hogd imel- 
B 5 lan 
