^6 17^4- J^^' ^ébr. Mart. 
gir dock ej få lått for honom 5 ty emedan defs fny- 
te år fä befl^affadt, at detjunder br.Sftct år inbogt 
och fä långt at det räcker til buken, mlfte han 
fä pafFa at ungen kom.mer helt noga pl det fbållet 
under fig och rått f6r andan af fnytet: ty om 
ungen kommer aldrig fa litet långre bart under" 
buken, kan han ei räcka med fnytet, och kom- 
mer ungen fram under brolie t, kan han ej draga 
fram fnytet utan broilets och kroppens uplyft- 
ning, i hvilket fall ungen löper undan, och at 
efterfölja honom med framdragit fnyte gar ej el- 
ler an ^ ty ungen räddar fig därmed at han löper 
for fort undan. Imedlertid och under alt detta 
komma ungarne merendels i frihet, foka lig hår 
och där tilhopa och fä åndtcligen til ftorrc delen 
äter fägna fig af fin moders vakfama bcficydd. 
Hannen liar pä torna faltet och har for all fin 
moda forvårfvat en enda och llundom ingen unge. 
Ehuru ifrig han år, har han dock fä m^.nga fvRrig- 
hetcrj monne det dä icke kan fågas v^a^-a Forfy- 
nens befynnerllga omforg, fom val tillätit honom, 
at pä det fättet minflka lit n:^Jcte, men tillika ä- 
lagt honom fä dryga befvår, at fiåktet ej aldcles 
fkulle utodas ? Han räkar ju pä hela kullen, och 
Jer fä envis, at när jag fakta tagit det bladet ] var- 
pä han futit, fort dec dit dår ungarne ä nyo varit 
torfamlade, har han äter gripit dem an. 
§. 8. Nåft intil dclTa minnesvlrda omlländig- 
heter, b'V nämnas, at jag, medio Julii, träffa- 
de vid tilfälle cn hona, hvilken hade i:ne hvita 
ägg, fom tailfuto tilhopa midt pä ryggen, eller, 
närmare fagt, pl det llillet man kallar fcutcUum» 
Monne hon f i clfditfitt dem? tänkte jag llraxtj 
men vid c i^tcr unnande, hoU jar; det ej för troligt: 
