17^4. J^^* Mart. 49 
0m den i Finland gångbara Bofkaps-- 
fiukans fmhtofamma befkaffenhet ^ 
. Af 
JOH. J. HAARTMAN, 
Medic. JXodi, och AfTeffor. 
Af de kreatur, fom forleden fommar vid Ry- 
fka^rånfen och i Eumåcki Socken ftortade i 
i ' BbfEaps-paften . och ej val blifvit ncdgrafne^ 
' vardt et af en Björn upgrafvit 3 men denna mäl- 
" tid koftade ftrax dels lif. En Eumåcki Bonde, 
' fom finner den dcde Björnen, anfer detta for et 
\ lyckeligt fynd och afflår defs påls ; men var ej val 
' hemkommen, fofrån han fjuknar och dor. Sä 
^ fnart detta blifvit til Wiborg anmålt, kom be- 
' fällning at Bjorn-huden fkuUe upbrånnas ^ men 
^1 Kyrkoherden Gestrin, fom imedlertid fatt fam- 
'j mafkinntil likftod, kunde icke tro at det varit 
' orfaken til Bondens åo^^ utan i Hållet for at up- 
pbränna denna hud, ofveitalar hah en Bonde at be- 
älrcda den famma. Beredaren tillika m.ed tvånne 
iandre, fom bitrådt honom , fjuknade och dogo. 
) Sådant blef åter berättat til Wiborg, och vidare 
kil Petersburg, hvarpå Hånnes Kejfcrliga Maj:ts 
il befallning folgde, at Kyrkoherden flvuUe imiom 
11 48 timar tilråtta ftålla huden, om han ville und- 
"1 vika et forelagt ftrafF^ vidare flculle huden tillijca 
' med hufen, där beredningen fl^edt, upbrånnas, få- 
fom ock Pråfte-garden, om fä nödigt profvades. 
Ii I Når Kyrkoherden omfider återfår fkimiet, fom 
V redan varit i 3:dje och 4:dehand f6rfåldt5på Sven- 
fta grånfcn, tager han huden och fager: huru är 
detmojeligt, at de,tta ficinn varit orfaken til de 
^ , ^ D ^ ti- 
