5^ 1 764^ Jan. Tcht. Mart. 
kunnat val och utan någon rvårighet^fe ät låfa,; 
fkrifva, fy och fpinnas la at berörde ätfkihiad år 
uti nyttjandet foga eller intet betydelig. Orfa- 
ken hvarfore Ijulen med bomulls vekarna brinna 
kårtare tid, år förmodeligen den,at bomullen bc- 
ilar af flere, finare och fvampigare eller porofarc 
tagor, hvilka fordenfkul draga mer talg til lig, 
och den fålcdes fnarare fortära, ån bläv, fom be- 
ftäafgrofrc, tätare oeh färre tågor eller trådar, 
hvilka icke fupa i fig fä fn^rt och fa mycken talg. 
At jag måtte vifst få veta, om et ljus, hvar- 
fä man oka och efterhand aftagcr Ijusb randen, 
vilket någre kalla fryta y andre [nappa ljufet , brin- 
ner långrc , eller fnarare ut , ån et , fom litet el- 
ler intet fnytesj låt jag ftopa tvånne ljus af tvä 
lods vigt, på ofvannåmde fått aldeles lika ilora, 
och aftog flitigt ljusbranden på det en^i, fom di 
)3rann fem timar och 24 minuter 5 men l?.mnade 
det andra orordt, hvilket brann fem timar och 
18 minuter, få at åtfkilnaden allcnafi; var 6 minu- 
ter, fom det afputfade ljufet brann längre. 
Ändtcligen til at fe, om vax, fom man me- 
nar, år drygare at bruka til ljus, ån talg, tog 
jag tvånne ljus, bågge iloptc i en glasform, och 
gjorde dem lika langa och tunga, med lika långa, 
tunga och tjocka blångarns vekar, det ena af 
^ult vax, och det andra af talg. Hvardcra väg- 
de 4^ lod, och det förra brann 8 timar och 31 mi- 
nuter^ men det fenarc, eller talgljufet, 8' timar 
och f6 minuter, fä at åtfkilnaden var 7.f minuter. 
Ehuruvål bå^ge voro^ftoptc i en och fanmia ljus- 
form, och därjämte få afikurne, at de voro lika 
länga, formårkte jag dock, at talgljufet vågde 
mer, famt at oriakcn dårtil var, at vaxljufet ha- 
