iy8 17^4. Apr. Maj, Jun. 
fbner, f åfom har i landet år fedvanligt. Dock at 
eget folk likafullt måtte hinna med fkorden^ fä, 
fijrutan dctjat jag begynte bittidare ån vanligt va- 
rit, nödgades jag infora ånnu (en annan och pä 
denna orten helt ny fedj nämligen, at af hugga 
rägen nicd liaj ty det gär oforlikneligen fortare 
ån med hand - fkära. 
Den andra formonen var, at jag, i anfeende 
til den karta llubben, fom lian lämnade, vann 
mera halm. Efcer vanligheten kring Abo ^ utgör 
flubben atniinftone fjerde delen, ofta tredje de- 
len af fcräets långd. H vilken fer dä icke, at lian 
mäfke foroka halmen, fa at man får ätminllone 
100 lafs, dä fkåran alicnafc gaf 80? 
Den tredje formonen var, at jag fick båttre ^ 
for Boikapen fmakeligare och kraftigare halm ^ ty 
den pa ibubbcn liltfor mycket torkade halmen^ 
blir gemtnligen härd och torr^ fä at foga faftär i 
honom til Bolkapens foda* 
Men fä nyttige^ fom delTe nye fedcr voro for 
Husbonden, fä obehagelige voro de for Torpa- 
rena och tjånftfolket , fom fägo, at dc härige- 
nom fkuUe nnila fitt vanliga gäftbud. Dårforc 
mäfte jag lockas med dem^ och fann i fynnerheC 
nödigt, at h"illa dem vid godt lynne med nägra 
Rullar Tobak, famt foibattra deras \ ilja och un- 
dcrllod i a deras krafter med Öl, fom brygdes ef- 
ter Finfka bondens fmak. 
Folkets fägcn, at äkrcn godes af hog flubb^ 
aktade jag for ingen ting y ty den höga ilubbeu 
bor ju båttre kunna goda, fedan han uti kreatu- 
rens kroppar underpjitt hn vederbörliga forändring* 
Men jag undgick icke gemena hopens vidriga 
omdamcn ofver deifa nyheter, dä jag lätt kora 1 
