ty64r Jtii Ang. Sépt 144 
gnuggar en bit etnellan fingrarna: jä, da jag låt 
rifVa et (jvintin til pulver, vardt hela rummet 
upfyldtmed denna lukt, fom jag icke kvm fågsi 
•föll fig vedervärdig^^all han jult icke Var ange-* 
nära. Både lukt-^och fmak äro få beftåiidiga, at 
ingén liilrkélig fkilnad kåns på deii lukt refvaa nu 
har, och den hon hade for 8 ar fedan. 
J"äg kunde Väl fannclikt fllita, a.t de;nhä re A 
va {kulle utan åfventyr kunna til inyårtes bruic^ 
forefkrifvas, nåt man behorigen afpaflade döfis i 
tsiofiaiii. Icke defs mindre ville* jag pa annat fätt 
något litet utröna defs forhållande. 
' Jag lade cn fcrupel af refvah fonder ilott i e^ 
Thé-Goup, och flog derpå fjudhett Vatten, dä 
jagfonh, fedan det väl kallnat^ at alt det lukt an-* 
de och fmakande våfelidet var utdraget ur refvan^ 
men vattnet var får^adt gulaktigt, och både luk^ 
tadé och fmaltade något bclkt. 
Sedan tog iag eh göd dd met af réfVan^ pa 
lika fått foiiderftott ^ flog kallt vatten derpå, och 
låt det på jåtnn eld en flund koka^ famt fédaii 
fvalna^ då jäg ronUf at måfl alt ihop af det luk- 
tande våfenaet hade forflugit. 
Perefter itifuhdéräde jag af den fohdei-flottå 
réfvän i Spiritii vihi reftificätöj då jag fick eri 
gulaktig Tinélur ^ hvilken genom digeftioneit 
Férlorat det finafte luktande våfendet, o^h had« 
hu en fråti och något Vidrig lukt. 
Sanima tinftur låt jag fedah d'eftilterå^ dä re- 
iä SpiritUs i\eg ofvér^ men réfidutitn blfef et sex- 
traftUiii rcfinoftim af ringa vigt^ nåflah föm iz 
feilér i 6 forhaller fig til 480 ; Lukten af dettJi 
(fextraft var åfvcn något fråh och vidrig * 
