17^4- Nov. Dec. ijp 
brinner och forflores innan han hinner f o gr. 6f- 
ver horizonten. Pa det fåttet forfvinna bägaror- 
dinert och ingalunda genom annalkande til zenith. 
Det år fant, at da alt annars år lika, bor bagen blif» 
va fvagare, ju högre,. men då bor han fmaningom 
forfvinna , hvilket jag aldrig mårkt, ehuru jag of- 
ta folgt den til zenith , hvaråil han ånnu varit nog 
mårkelig, ja ej fållan klarare vid ilorre hogd. 
Defsutom, låt vara, at bagen vid et vifst afftand 
ifrån hufvud-punkten, blefve ofynlig, fkulle han 
icke då lika långt på andra fidan åter blifva fyn- 
bar, famt defs It en okas anda til defs han uti ho- 
rizonten forfvunne? Och borde icke foder- fk en 
divaraåfven fä allmänna, fom nordfken nu åix)? 
Tvä bågar vifa fig ibland tillika , men fållan 
tre regiilcra och concentrika , ty ftråckor och fträ- 
lar bora ej komrria i rakningen. Dä en båge hun- 
nit et fbycke up , börjar han gemenligen vid en- 
dera andan eller pä annat fhålle at antändas, blir 
då irreguler, kallar ftrålar och flammor, hvaraf 
han inom en liten iiund forftores famt lämnar en- 
daffe efter fig en hop orediga och grå flackar > men 
efter någon ilftnd plåga defFa qvarlefvor åter lik« 
fom hopfamlas och utgöra en ny båge, gemenli^ 
gen mindre klar ån den förra, ochdenhinnei^fållan 
dcfshogd, innan af bränningen fker. Efter den- 
na kan en tredje famlas , och fä vidare. Således 
forfvinna ej bågarna pä en ort allénaft, utan ver** 
keligea och tillika for alla andra. 
21, Når nu alt ofvervågas, fom uti denna af- 
handling anfordt år , fä lårer finnas , at Nordfke- 
nen ej utan anledning uplyftas ofvcr alla andra me- 
teorer: iniedlértid vore onfkelisit, at fleré och 
pa 
