17^4. OA, Nov. Dec. 289 
Om genom foregående endaft fä mycket kun- 
de vinnas, at de^ ibitl i våra (kogsbygder vilja 
upbruka mäfTar, blifva upmuntrade dårtil af den 
nytta de kunna gora af diks-jorden , fom icke altid 
kan foras i godfelhogen, fä tror jag, at Kongl. A- 
cademien gunftigt ofverfer både brift och öfver- 
flodidet ofrigas ty älido fatt, hvad fom fåges 
i det åmnet for orter, dar utrymmet i vijfla mål år 
kiiapt eftei' vän Climat och hushållnings f ä lårer 
doékftäfäft, atkåri', måflar och myror, Stmin* 
ftone i (kogs-bygdcrne , oka kold , taga bårt rum , 
forh fl:ogs-marken åter måfie fylla utom fltt än- 
damål, och gifva litet eller et omkeligt béte, fä 
långe de årö i naturliga tilHändet 3 men åro dock 
til ftorre delen ovärderliga fkatter for riket i ge- 
men ^ når man foreftäller fig, hva.d de kunna blif- 
va, dä vett, vilja och formäga förenas ^ ät gripa 
dem an. 
Med Vördnad for lågen torde jag hår fä på- 
minna, huru i anledning dåraf, en fom kun- 
de, flift med fvärighet lor det åberopade betet, 
gä igenotn at f ä fig en märfé på en få kallad Härads- 
eller Sokne - allmänning , hvarifrån all Kronans 
rått redan år fkild, fkal efter hogft fö är, gifva 
fkatt dårfore, hvilket han hade fluppit, om han 
väntat til defs mäfeii fallit pä hans lott, efter redan 
gifvit lof til delning. 
