S t7(?2. Jan. Febr. Mart.^ 
barn, födde af giktaktige foråldrar, ha fatt Gikt, 
fäfom det fåkrafle ar£ Deras Gikt bryter dock 
cj gerna ut, forrån kroppen hunnit tii fin fuila 
våxt, efter 3o:de året > och blir då merendels 
Podager, dock med undantag» 
2, Smitta. Det händer ej fållan , at man tråf- 
far Fruar, gifta med giktaktiga Månn, fom- in- 
om få är bli h' i t fmittadc med Gikt. Poremeblif- 
va af fångvårmen opnade, fedan de rehcherat? 
af utdunflningen , hvilken , underhållen medelft 
tacken och lakan, verkar fom ett flags bad» Hår- 
af händer faledes, at Gikt-materien, fom föl- 
jer med den fjukas utdunftning , infupes genom 
den frifkas porer, och nerfmittar denfamma. 
^. Vdllujtig Ufnad, Jag for flår med denna fl a gs 
lefnad, at man atergod och mycket födande mar, 
dricker fin ymniga fats vin, lefver derjåmtc i god 
niaklighc.t, utan fårdeles kropps-rorelfc eller lin- 
nes^bry. bållan eller aldrig får man fe Gikt hos 
någon Bonde , fom foreri tarf/elig lefnad och fo- 
der fig i fin anletes fvett. Den mat han åter, e- 
huru han i fig fjelf kan vara nog ofund, lålbm 
hårftet flafk, oft, falt och rokt kott, m» m. an- 
vändes likvål til en fund foda, blott genom defs 
goda och (ladiga rorelfe, Dcremot en fom fo- 
rer rik-mans lefnad, han både åter och dricker 
for mycket. Så långe han år i unga år och iHr i 
växten , få användes den ofverflodiga födan til 
kroppens ökning j men fen han blifvit fullviixr. 
famlas blodfylla, hvilken efterhand låggergrund 
til Gikt eller andra fjukdomar» FSr hnn å\ 6- 
pcn Gjllcnådcr, få undgår han merendels Gik- 
ten, ia länge den håller fig ordcntelig. Men 
