1762. Jan. Febr. Maft' 9 
det hånder ock af en vålluftig lefnad, at man 
åter mera, ån iom förflär både til at foda kropr 
pen och underhålla blodfyila, Öfverfkottct blif- 
ver då idel rruditeter, dä Naturen ej åger ilyr- 
ka at afUmilera det. Vi fe ju dageligen vid de 
foraamares bord, hurudan matordningen dar nu 
tor riden ar. Hvar dag åtas malt llarka kraft- 
foppor, fårdeles af Ox-kott, hvarpä åtas 2, 3 ä 
4 kott^råtter, utom filk, bakelfer, geléer och 
mera dylikt, alt mycket födande läker. Under 
måltiden drickes ett eller flera flags Viner järnte 
muftigt Dricka^ och flutet af måltidtu blir fota 
Deferter, fom i en ofverproppad mage gemen- 
ligen lä lått falla i fyra. Vi mate aldrig dofis af 
maten efter det hånfeende, om han ar mer el- 
Jer mindre födande, utan vi följe appetiten fS 
långt han räcker, och kanfke ofta längre. Der- 
pätilbringas gemenligen eftermiddagen under dis- 
courerarf4e i en Sopha, eller littjandevid et fpel- 
b-ord, eller ock kanfke ett partimars flumring, 
med ett ord 5 utan någon fårdeles roreife, och 
fedan vid aftonmåltiden år mången i flånd at gora 
måfi: lika godt mal igen. Hvem fcr icke, at cru- 
diteter nödvändigt håraf måfle upkomma i ma- 
ge och tarmar, at hvilka fmåningom något fupes 
til bloden, fom fedan efterhand lägger grund an« 
tingen til Gikt eller andra, ofta de fväralte, ljuk- 
domar. Det iåmre folket i Staderna fora vål icke 
ofta rik-mans lefnad 5 men i jåmforcife mot geme- 
na man pä landet, fä fora de åndå ett pä fitt fatt 
våliuiligt lefverne. De hafva ftorre tilgang pl 
kott ån Bonden, hvilket tillika med ialt fi(k och 
dylikt de ock heldre vål ja, for det gronfaker fal- 
la fig gemenligen mera dyra, åfvenfom ock mjölk 
