1762. Apr. Maj, Jiin* 99 
anäåiias på ct iådes gårde racd et utfpåndt linne^ 
hvarpå Honung uti ct litet kåfil blifvit fatt^tilat, 
låfom cn magnet, draga hGnom til Linnet , och 
lälcdes ogonlkenligcn intyga, at denne daggen 
åfvcnvål faller på tiden. Men jag år dock vifs 
dårpä, at Honungens magnctifka råfende yttrar 
ej ilorrc verkan , ån kådans. Och den fom gif- 
verforllag til ct fådant förf oks görande, bevifarj 
at han fjelf tvekar om denna daggen faller på iå- 
den, fall boken fä fager, och folket få menar^ 
Och hvad vil den Talriken, fom fattes på ta-* 
ket af Herr E. A. A. (fe Vet. Ac.Handl. i74f.|>- 
299) annat bctekna, åh et fådant tvifvelsmaL 
Det fågcs vil, at Honungs daggen tillika med af^ 
ton^aggcn faUit på Talriken ^ men om få fkedt, 
IkuUc han på et dygn, åfven fom vatten, kunnat 
få uttorkas, at intet blifvit qvar? defs materia år 
ju ^f famtna feghet, fom Ijelfva råtta Honungens^ 
dårfore uttorkas den ej få fnärt> och når åndteli- 
gen det Iker, blifvcr en fkorpa qvar, fåfom af 
Imåit och återigen torkad Manna, fom ci går af, 
utan genom tvättande. Och dårfore kan det ej j 
eller annat vara, ån ct lika ilort mifs-tag, at 
den iormentc Honungs-daggen på Talriken redan 
om eftermiddagen begyntc få en vidrig lukt; ty 
om någon lukt marktes , Värden formodeligen in- 
gen annan, ån Talrikens 5 ty Tenn har fin egen 
lukt. 
Som nu Honung^^daggen aldrig kan finnas, u- 
tan dar, hvareft en ftor hop Blad-lofs åro nårvä^ 
rande, få har man tilfålle , at gora et god t förf ok, 
tjånsindc til ån ytterligare ofvertygelfe dårom , at 
Honungs-daggea ej är meteorilk: nämligen, märt 
kan 
/ 
