176 1. Apr • Maj • Jun. .10 1 
flcota om Honungs-dagg, eller har jng låfl hos 
någon, fom jag kan tro öm tilräckelig upmårk- 
famhet, at han lldant förnummit. Man ftulk, 
tvärtom, låtiaft falla pä den tankan, at de gran- 
lagade Bicn hafva af(ky for defs fråna lukt och o- 
behagcliga fotmaj hålft man årfarit, at dc ej (ko- 
ta om ren Socker-fyrup, fä långe de finna blom- 
myr på marken^ hvaraf de kunna håmta åt fig 
den mat, fom Gud dem befkårt* De Iro ock 
dårtore forfedde med en lång trut, den de kunna 
utftråcka til blommornas botten, och därmed 
iitfuga den dåv befinteliga Honungs-faften. Ha- 
de Skaparen forordnadt, at dc (kulle taga fin fodä 
«f Honungs-dflgg, fä hade Haft ej gifvit dem et 
få längt verktyg dårtiU ty et fä kärt fnyte, fom 
flugornas, hade då varit tilråckeligt. PåSkånflié 
flåtten finnas mängcftådcs Bi, och trifvas dar 
ganlka vål-, dar är dock ingen (kog, ej eller plati^ 
teras dar Humla j huru fkola dä Bien fä Honungs^ 
dagg? 
AlclåSr det obevift, ät Blad-loffen gora ofs 
uti vår hushållning någon nytta» Efter det ej 
eller fynes mojeligt, at af Honungs^daggen go» 
ra någon fårdeles famling, fä at man kunde an- 
vända dcnfamma til purgation , fäfom Manna til 
La.tativ, fä gor den ingen nytta i Medicinen. 
Fordenfkul blitver det delto nödvändigare, at med 
all flit uptårtka och upfokabot, om någon fin- 
nes, emot denna både onyttiga och (kadeliga ö* 
hyran. 
Några fa ölägenheter af dem, fom efter Ger- 
STENS utfago, orätt tiliirifvas Honungs-daggen^ 
Sterftä, dårfore vil jag kärteligea därom ordaj 
mcH 
