jyéi, Apr. Maj. Juh. 109 
öch den bruna drager fig tilbaka (fig. 5 & 4 J^,) til 
dcfs hattens fvarta ofra fida blifvit danad. 
Denne år merendels ganfka fvartglåniande^ un- 
derftundom fvartbrun, fpricker af mycket rägn 
CFig.j), förlorar fin glans, och far i kanten ät- 
fkilliga rynkor; blifver torr, nedböjer fina fidor, 
©ch utfprider fitt fvarta frö. Denne utfpridning 
påftår i flera dagar a rad» Hvart enda korn är o- 
troligen litet , och defs mvckennet ofvergar all 
månflvlig tanka i Millioner blifva torfl fynlige pä 
det hvita papperet, fom en fin fvarc vidlådan- 
de {kugge (fi^, 8)> tages litet dåraf under et 
Micfoicop, da fes de några loopdc gl^ger ftårre, 
icke ^nnorledes, ån klara klimpar, forn ånnu hän- 
ga ihdp af mänga delar. Ho kan vifa ofs hår cl 
Individuum? Ja, ho kan tanka det? Det år moj^ 
ligare råkna de himmelfka kropparna , ån* defia. 
Ack, hvad ©åndclig ftorlek ! Ack, hvÄdliteno-* 
åndelighet! 
Hattens undre fida och foten tackas af en 
brunaktig rynkad hinna (fig. 4 Sc^-A). Så lån- 
ge den omgifver den Cylindrilka Svampen , år 
den brun, med fmä årr, f äforh garfvad t låder ffig. 
2, L.fig. fedan den flial tjena hatten til un- 
dertåcke, blifver den fvartbrun , och fmittar litet 
ifrån fig. Någon tid trodde jag icke, at dcfia 
hinnor voro annat, ån Svampens inre materia , 
fbm på yttra fidan tiHkorpnat af luften, emedan 
den pä intet fått flod at fkiljas fran inre ma- 
terien, utanat brytas i fmå fiiyckenj men vidno- 
gare profvande, fants dock, fa val af den fvarta 
kanten, hvilkenfrän hatten på en fullvåxt Svamp 
ftråcker fig ned ofvcr foten , fom af dc cftergif- 
H 4 vande 
