ip4 17^^- 1^1. Aug, Sept. 
jag kåndc, ar faÄkcrbår genom plantering , dar han 
pä en liten fång, kunde famla fig hela eiltr half- 
va iiopet. H..ns kon(l beitod däruti , at han om 
vintertiden låt fora tiliammans Ino tii en hog Tno- 
drifva > ty han trodde , at myckenheten kf ino , var 
den^fom endaft gynnade denna växten. Som jag 
vet, at rått mänge (kulle vara begärlige, at få A- 
kcrbår fä lått växande i Trägårdar , fom Jordgub- 
bar 5 fkal jag foka förtjäna mina Herrar Lands- 
måns gunft och vänfkap dårmedelft, at jag med- 
delar konlten om deras plantering, fom jag hit- 
intils hållit hemlig; 
Fjällen år det kallafte land i värt Rike, och i 
kold attaga federmera dc andra Provincer fä myc- 
ket, fom de ligga långre frän Fjållen. Jag for- 
undrade mig, då jag forft begynte uparbeta Acad. 
Trägården, huru det kom fig, at fjclfva Fjåll- 
orternc frän Lappland, fom bebo det aldrakalla- 
fte Climat^ icke tålde våra vintrar, hvilka dock 
åro hår få mycket drågeligare, fom landet lig- 
ger långre frän Fjållen; Jag låt ock fora in i 
Trägården efomoftaft Norrlandfka Åkerbären: de 
ftodo hår et par är med et ufelt lif och åndceli- 
gen förtvinade. Konftcn ar cuitivera i Acadcmi- 
fka Trägårdar fä mänga främmande Växter ifräa 
alla vcrldenes delar , bcftär dåruri, at Prxfcdus 
Horri vetat doma, i hvad land växten Ijeifmanc 
framkommer 5 och at defs Climat kan underråcta 
Trågärd.smäftaixn, under hvudvårmi hon fkal hal- 
las: hvad jordmän hon fordrar: om hon (kal haf- 
va mycket vutten eller litet: fkugga eller opcn- 
lufc, och fä vidare. Hårutaf domde jag om A- 
kcrbärs plantering. Jag hade märkt i mänga är i' 
