lj6i. Od. Nov. Dec. 28 j 
inig, at inlämna en bcråttclfe hårom til Kongl. 
Vetenlkaps Acadcmien, fåfom en fak, den dår 
hörde til Expenmental-Phyfiken. 
Indianfka Kraflen har, fSfom allmänt %r be- 
Jvant, många gula Bjoni mor 5 hvilka om dagen å- 
ro Xyi^nåc och om nätterna hek fvarta, längt fvar- 
tare ån bladen eller andra blommor, I iviYu må- 
n'ad vid Solens nedgäng, och alt intil defs det bc- 
gynteblifva fkumt, blickade deiJa Blommor hvar 
afron, afyen ockfä i Augufli niSnadj men långt 
mindre ån tilforene^ Detta blickandet år en fa 
häftig &ymtning af glänts, at det icke kan con- 
ciperas häftigare. Da man fitter och fer pä et 
flånd, fom har flera blommor, fir man mårka, 
huru nu den ena, nu den andra, faleds fkimrar 
eller glåntfar til, helt häftigt. 1 forftone trodde 
jag, iat på dem kom någon häftig rorelfe 5 men 
blef fnart ofvcrtygad, at det aldeles icke härrörde 
dåraf j ty da ftullé Blommorna hatya iort bladea, 
vid hvilka de ftddde fig. 
Jag gifladc , om icke något ofynligt af Nord- 
blofs kunde (kimra i luften, och reflecteras emot 
de fkimrande Blombladen i menmåftelåmaadet til 
de Naturkunnigas fkarpiyntare ögon. Jag gilTa- 
de åfven en tid, at det torde härröra at fjelfva o- 
gats ftållningi ty då man fer ftint och med helt 
fpå^da ögon, pä blomman, blickar hon icke går- 
11a, hvarfore jag hvålfde ögonen hit ock dit pa 
i Blomftren j men däraf folgde intet blickande mer 
j ån iöm vanligt var. Det må nu hårrora af hvad 
I det vil, det jag lämnar til de Narurkunnigas ran- 
fakande: nog , at jag får underkafta det de fkarp- 
fyntares ogoh 3 ty föm Naturen år den Alsmåg- 
S jr ti- 
9 
