i78o. ^m. Febr, Mart. 31 
get, fom kan f§ namn af Seg-ra^ mSfte, i mia 
efter torknings-graaerne blifva ait lättare och 
lättare, ända til defs det intet vidare krymper 
eller förlorar i vigten, af den värme, fom luf- 
ten kan hyfa och meddela. Således är väl et 
llYcke feg-ratt trä ofelbart tyngre, an et lika 
flört ftycke tort trä af famma flag, j(iär de up« 
täljas och genaft vägas. Men om någon tid 
fedan gar förbi, torkar det feg-rä flycket och 
bcfinnes mer och mer lättna^ ända til defs det 
biifver väl tort. 
Sådan var ockfä håndelfen vid denna väg« 
riing : ty fedan trä-ftyckena den ena dagen blif- 
vit foriårdigade, iågo de i varmt rum til dea 
andra, då de vägdes och kolades. Men f!.:ill- 
naden i vigten imellan Eken N:o i och 2, 
famt imellan Tallen N:o 5 och 6, tyckes vara 
för ftor, at enfamt (Ifylla på denna orfak, i 
följe hvaraf man eljeft itu lie fåga, at N:o 2 och 
6 varit mera rå, än N:o 4 och 8? och följ- 
aktligen mer utdunftat. Men utom det, at 
Snickaren icke kunnat bringa alla llycken til 
högfia likhet, få beror vedens tyngd på män- 
ga andra omitändigheter , fom nedanföre om- 
talas, och hvaribiand fjelfva torknings-graden 
och fåttet göra ganfl^a mycket til faken. All 
ved hyier mycken luft uti lig, och når den 
borttages, få fjunker den torralie ved fom bly 
til bottnen, om den legat i et vatten-glas un- 
der luft-pumpen. I3en ved, fom biifvit liarkt 
och våldfamt torkad^ måfce fåledes innehålla 
mer materia under fanima ..rymd , och följakt- 
ligen vara tyngre ån dea rå. 
Til bevis at föregående anmärkningar äro 
grun- 
