31 ^78o. ^an. Febr. Mart. 
fkildt ifrån min forefats, den jag redan neg 
långt öfverfkridit. 
Det torde likväl ånnu få nämnas , at dä ved 
får långe ligga i vatten, bulnar han ut och blir 
omilicer fä tung, at han fjunker. En torr 
fvamp flyter pä vattnet, men dä han infupit 
vatten, fom utkört luften, fjunker han til bott- 
nen. Tort trl fordrar längre tid at ligga i 
vatten , innan det bulnar och blir furt , ån et 
rätt eller fåriT^t. Det år ock befunnet, at hah- 
tort trå, fom lägges i vatten någon tid, tor- 
kar långt fortare och fullkom.ligaie , når det 
fedan uptages, än om det Itåndigt legat til tork- 
nings i luften. Når fädant i aAt tages , bicira* 
ger det ofelbart til trå-varors lorblttring och 
tullkomlighct. Deraf läres jåmvål, at det ej 
är föriigtigt at i vatten upblöta giftnade hjul 
och dylikt, fom deraf federmera i lutten Itar- 
kare fammandraga iig. Men jag måile begif- 
va mig til koliungs-torfoket, ledan kolen haft 
fä god tid at fläckas. 
De inlagde tr:t-ftycken bcfunnos nu alt ige- 
nom kolade, men hade flagit lig något vinda, 
i fvnnerhct de rå. Dock mSrktes ingen ik.ll- 
nad i kolens täthet och deraf beroende god- 
het, imellan den rä eller torra veden. Men 
imellan trä-forterne var den få mycket mår- 
keUgare. Där hettan varit Aark, hade gran- 
kolen fvållt ut, få at de intogo famma, om 
icke Itörre rymd, ån förut; m.en pä ena än- 
dan, fom varit längll ifrån elden, voro de tå- 
ta o^li jåmna. De hade ockfä därftädes krvmpt, 
Hka Ibm de andra kolen. Häraf finnes, at fä 
fnart granvcdci^ får Ihrkare hetta, ån til defs 
kol- 
