178^- (^^^^- Fei^^'- Mart 37 
hviiken kolningen cirifves. Samina omflåndig- 
heter, fom kunna bidraga til foräadring uti 
trä-forters egenteliga tyngd, mätte ock forcr- 
faka, at veden kan gifva mer eller mindre kol, 
faftän kolnings-hettan altid medgifves den fam- 
ma. Således år det ej underligtj at famma llags 
ved ej altid ger lika mycket kol. 
Af foregående förfök kan val icke med 
vifshet dömas , om ra ved, fådan fom under 
det namnet ofvanfore begripes , år lika tjänlig 
til koining, fom den torra. Men i allmänhet 
kan med lakerhet päftäs, at rå ved ger fåmre 
kol, ånfkönt den icke fkulle brifta i mycken- 
heten, i jåmforelfe emot den torra. Torr ved 
år ofelbart den bälla til koining; den ra kan 
i nodfall och med forfigtighet brukas; men 
farjk^ och ännu mera fur ved borde aldrig, 
utan fåriliildt ftraff, fä inrefas i mila, utom den 
fkada, fom en fådan vårdslos egare lider af 
dåliga kol. 
Den i taflan upgifne kol-procenten förmo- 
das vara tåmmeligen fåker at i allmänhet hål- 
la fig vid, då ej annat åndamäl fökes, än at 
fä någorlunda kunitap häruti. Och fom det- 
ta uträknings-fått, at af vigten pä veden doma 
til kolens mångd, hvilka ockfå böra vågas, i 
daglig utöfning icke kan nyttjas , fä målle an- 
dra utvägar förfökas,at komma denna fanning 
närmare. 
At trä krymper under torkningen, famt åf- 
ven under kolningen, år redan omtalt. I det 
fenare inflämma alle Kolare , och kan med 
ogonmåttet fluHijas, dä vidden af en nyfs in- 
reit mila jåmföres med defs ftorlck efter kol- 
C 3 Iiin- 
