i78o.. ^n. Febr. Mart 57 
bitande på tungan. Hela denna ftråcka af Öns 
k Lifter är bevåxt med tätare och glefare Co- 
cos-trån, och jordmonen beftär af fand-hedar 
och dunor. Deffa dunor kallas pä Ceilonlka 
fpräket Marendan^ och år det dar en allmänt 
bekant fak, at Canel, fom vuxit uti Maren- 
dan, år den finafte och bäfta. Den fina Ca- 
neien har följande egenfkaper: 
1) År den något bojelig och tunn, ofta ej 
tjockare, ån Regal - papper, eller något 
mera. 
2) År den något ljus och gulaktig til fär^ 
gen, ibland fto tände pä brunt. 
3) Har den pä tungan en fötaktig fmak , fom 
ej år ftarkare, ån at den utan fveda kan 
täl^s, utan någon efterfmak. 
Ju mera Canelen afviker ifrån deffa känne- 
märken, defto grofvare eller odugeligare räk- 
nas den dä före at vara, fåfom: 
i) Om den år härd och tjock , fom en Svenfk 
ftyfvers flant. 2) Om den år mycket 
brun och mörkfårgad. 3) Om den år ftarkt 
flickande och brännande pä tungan, med 
en fmak, fom ftoter pä Krydd-neglikor, 
fä at man ej utan fveda kan täla den, och 
mifter åfven hudens fiem, dä den flere 
gånger profvas. 4) Om den har någon 
, efterfmak , fåfom at vara ftråf , betfk eller 
fiemmig. 
Sädane åro forterne af Canel, dä de utur 
Forräds-hufen väljas och forteras til utförfel , 
vid hvilken Commiflion jag, under mitt viftan- 
de pä Cellon 5 flere gånger och på flera ftålien, 
D 5 var 
