7- 
tonen, når tryckningen öfver broftet och var- 
ken midt uti broft-benet fynas förebåda et nytt 
anfall af And-täppan. 
En Man, 60 är gammal, fom flera är flåp?-ts 
med lindriga gickt-plägor, fkörbjuggs-kråmpor , 
och fvullna ben , faftnade, är 1777, i en dubbel 
3;djedags-froiTa, och fick, dä den knapt ånnu 
var dämpad, ioxW lindricrare, men fedan fiarka« 
re anfall af denna convuifivxfka And-tappa. 
Jag blef kallad, och forefkref åtfkilliga lä- 
kemedel , i affeende på hans gickt och fl^or- 
bjuggs-kråmpor , hvilka mindre nödigt är at 
uprepa, emedan de ej gjorde någon verkan pä 
den tidt och ofta återkommande And-tåppan. 
I Augufti månad år 1778, flog Rofen til uti hö- 
gra benet, fom hotade med Kallbrand, hvil- 
ken dock forekoms med China-bark. Under 
detta tiiftändet forfvann And-tåppan, men åter- 
kom, fedan fåren voro llkta, oaktadt fontanel- 
ler applicerades. Denne fjuke hade åfven fä 
mycken förmon af Guajac-folution , hviikea 
han hela året nyttjat, at han nu mär tåmme- 
ligen väl, och år fri från häftigare anfall. 
En annan, något ofver 60 Sr, fom ållT:a- 
de et godt bord, och i fynnerhet det vackra 
könet, var befvårad af gyilenåder och inflam- 
inaton]1< colique, och hade f6r 2:ne år fe- 
dan genomgått en rheumatifk feber, fom med 
kylande medel rätteligen bhfvit ll^ött. Han 
fick häftiga anlfotcr af krampaktig And -tap- 
pa, och dylika hade han fordom haft lindri- 
gare, men blef nällan helt och hSllct bctriad 
frän denna grufveliga fjukdom, mcdelft den 
nåmnde foliiiion, lediui han törfökt flera an- 
dra lucdel föredfvcs. 
Af 
