p4 1730. ^pf\ Maj, rjun. 
at hälla fido-vattnet fä mycket tilbaka, fom 
fordras at lemna medel-vattnet oforhindradt af- 
iopp. Hvarföre jåmvål denna figur, dä den 
blir conftruerad , i det nårmafte liknar vattu- 
loppet vid de anförda forfoken, och få vida ej 
annat ån vattnets nedgående rorelfe dervid ta- 
ges i öfvervågande, for defs egenteliga i"kap- 
nad anfes bör, 
§. 24. I följe af denna vattuloppets art och 
figur, borde nu, om det famma ftandigt fkui- 
Ic hällas fullt alt up til vattu-ytan , denna yta 
icke allenaft vara oåndeligen vid ; utan jåm- 
vål fjelfva vattnet efter den famma, utan alt 
förhinder, framrinna em.ot fjelfva dragets axel. 
Men bada deffe delar åro , inom tränga karl , 
förmedelft fjelfva dragets inra rörelfe och m.e» 
chanique icke möjelige. Om vattnet utur de 
vidare Lamellerne, fäfom MN, pä lika tid flcal 
nedrinna igenom trängre öpningar OR, EF, 
(Fig. 5.) kunna ej alla uti detta vidare ftratum 
MN befinteliga vatten-delar nedgä med lika Hor 
häftighet j utan de medlerfta vid P, falla häfti- 
gare undan än de yttre, och hela Lamellen dra- 
gés under fjelfva fallet horrzontelt ihop emot 
fjelfva axlen. Det famma fker uti alla öiriga 
Lameller, bäde up och ned uti hela den fal- 
lande columnen , inom hvilken filiedes flera, 
inom hvarandra med olika hailigheter nedfly- 
tande hyperboliflui trattar upkomma, hvilka al- 
la hafva deras concentril^ka öpningar uti fjelf- 
va botten-hälct GF, men vattu-ytan KL och 
axlen IG, til oeras gem.enfamma afymptoter. | 
Dcfla, til famma högd och yta, men olika vi- ! 
da concentrifka öpningar, inom hvarandra con- il 
flru- 
