1780. Jpr. Maj. ^un. 95 
ftruerade hyperboloiders affkårning, med en 
genom axlen lodrätt neddragen plan, Fig. 5, 
gifva fordenftuU vattnets egenteliga nedgående 
vågar tilkännaj hvarvid tillika orfaken til de 
mxdlerfta trattarnas häftigare utrinnande, för- 
medeiit de yttras irrSn alla fidor fnedt ihop- 
gående påtryckning, tydeligen vifar fig. Pä 
detta fått erhåller nu fjelfva kårndraget, defs 
vatten endafi: ifrån fjelfva ytan; de nårmafte 
dragen åter, litet djupare ned under den fam- 
ma. Om fåledes vattnet harftädes aldeles bri- 
fter: fäfom uti trånga kårl, hvaråft kärlets fi« 
dor afi]<åra Hyperbolens vid t utlöpande grenar 5 
eller ock om vattnet pä fjelfva ytan och de in- 
nerila trattarnas ofra utvidgning, har aldeles 
intQt eller otilråckligt fall , at nedrinna och 
följa det undanfallande vattnet efter, utan en- 
dalt genom defs dragning och fammanhang til 
bemålte trattar i>.all framflåpas: år ingen ting 
naturligare, ån at vattnet utur delTa inra trat- 
tar, utan årfåttning ofvaniträn, aldeles afrin- 
ner, och lemnar en tom grop eller fänkning 
efter fig, hvaruti luft, olja och andra på ytan 
befinteliga åmnen nedgå, upfylla fjelfva trat- 
tens ihålighet, och genom deras olika färg 
och utfeende gifva defs egenteliga figur och 
fl^apnad tilkånna. DeiTa uti vattnets ftålie ned- 
trängande åmnen emotAå dä, likafom förut 
fjelfva det rinnande vattnet, de yttre omgif- 
vande vattu-columners lido- tryckning , och 
nedföras förmedelft (ido- loppets ihopgäende 
tryckning, fäfom en fin och fynbar kårn-ltrång, 
anda ned til fjelfva öpningen, för at dårftå- 
des raidt uti det öfriga vattnet utlöpa. 
