138 tjSo. Apr. Maj, ^un. 
gen ting vanligare, än at Honan eller Fiflillen 
uti blomman år fåftad pä fjelfva Germen^ midt 
öfver frö-hufet. 
Ehuru våxterne, i anfeende til alla andra 
fina delar, kunna både ofta och pä åtfkiUigt 
fått förändra fm vanligafte fl^apnad, ftålining 
och lynne, och med det famma vifa ofs , at den 
Alsmågtige Skaparen icke behoft binda fig til 
några få och viffa lagar, utan at han varit rik 
pä utvägar och medel, til at vinna det päfyf- 
tade ändamålet, til at med denna mångfaldiga 
förändring väcka ofs ur var dvala, til at för- 
må ofs, at med andagt och förundran, noga- 
re gifva akt på defs verk, och til at dymerielft 
upyäcka hos ofs kårlek och fruktan för litt 
oändeliga Majeftåt; få hafva dock de delar va- 
rit minfta, ja fållan någon, ändring underka- 
ftade, fom åro de oumbårligafte och nodvån- 
digafte, til exempel i Ört- riket, fruétifications- 
delarne. Det är icke rart, at finna Han- och 
Hon-blomfter fkilde ät på fårlkilde grenar och 
tråd: det år icke heller mycket rart, at både 
Hanar och Honor ftympas, och mifta någon 
del, fom de mälle annars ega, til exempel, Han- 
och Hon-tradarne, (Filamenta 15 Stylus ) ; men 
Antherse med fitt pollen och Aigma maile al- 
tid vara tilftådes uti blomman, och åro af den 
angelågenhet, at utom dem hvarken någon 
blomma år riktig, ej heller flågtets fortplant- 
ning härigenom annars kan vinnas, 
Likafå angeläget och vanligt år äfven hos 
våxterne det , at Honan är fatt p3 germen nudc 
öfver frö-hufet, och denna regel år få ailmln, 
at hittils icke trenne Örter varit bekante, fom 
hår- 
