154 178^- -^P^* ^^J' <^^'''^' 
§. 28. Skogs-renars JkotfeL Ej mindre vara 
Skogs-lappars hushälls-fått, ån en del iandt- 
måns förfarenhet i Kemi I.-appmark , har lån- 
ge ådagalagt möjligheten och nyttan, at före- 
na Ren-fkotslen med åker-bruk och bodkaps- 
fl^ötfel. Renarne födas ofver vintren, jåmte 
ren-moffa med ris af Mar-hjork^ Betula nana^ 
afplof, fråken, litet hö, laf lichems ^ afp-bark, 
famt afp-och björk -qvillar. Om fommaren 
gä de uppä Bondens vanliga betes-marker, utan 
vall-hjon, och flytta fållan långt bort. 
§. 29. At inbyggarnes arbets-ftyrka i Fjäll- 
trakterna, igenom denna närings -gren, dock 
ej för mycket må ledas och dragas ifrån jord- 
bruket, läfom den fäkralle grund til deras tref- 
nad, borde en fädan ren-fkotfel häill; befiridas 
igenom Vallhjon af Skogs-lappar; härigenoin 
fKulle den kunna blifva vidftracktare , och af 
mera betydlig nytta for Inbyggarne i ailmån- 
het. I Jemtland finnes ren-fliotsien på detta 
fått redan inrättad på någre orter: fSfom i fyn- 
nerhet i Ströms Socken, där Bonderne ockega 
Renar: men fjchve befatta fig icke med deras 
fkötfel, utan plåga Skogs -lappar , emot \ illa 
betingade vilkor, emottaga och valla dem i de, 
nårmaft til fjällen belågne n\Ogs-trakter. 
§. 30. Nyttiga Bt-fyfslor fSv FJ ■iJltr akten. Til 
defla tyckes i fynnerhet höra; 1:0 Spinnerier 
af ull, lin, hår och tagel, famt nSgot fmatt 
fmide, hvilket, luider flere vinter- mänaders 
längfamma morgon- och afton-fkymningar, kun- 
de iyffelfåtta folket därifådes, och gifva dem 
anledning til {örtjcnlf. 2:0 I fall vnre, uppe 
i rjållbygden beiintligc rike maimbroic i Luleå 
