192 1780. ^ul. Ang, Sept 
Jag var dä icke fä nåra til hands, men 
fortfatte (l^yndefamt min refa dit, och fick, cia- 
gen efter dödsfallet, fullborda mitt löfte och 
egen åftundan, at under likets opnande gran- 
neligen utförliga beflcaffenheten. 
Sä fnart broft-caviteten opnades , utflöt ifrån 
den högra en ömnig, tunn och ftinkande m.a- 
teria, och dä fternum båttre atfkiides , fick jag 
fe det onaturliga laget af vånilra lungan^ hjer- 
tat och mediallinum, fom voro updrefue fä- 
fom i et horn af den bukiga våniira broft- 
rymden. Hela högra lungan var bortfm.åit i 
materia, och någon del af den vånftra, famt 
den öfriga vek och fiåckig. Medialiinum var 
traiigt af corrohon pa mänga fiåilen. 
Af högra ref-bcnen befans det andra af de 
hårde, en god tvärhand ifrån fternum, in- 
bögdt, och pä det ftiiliet af caries angripet til 
något mer ån 3 tums iångd. Pä det 3;dje af 
delTe ref-ben, litet närmare til ryggen, voro 
tvånne carieufa fl all en , til en god tum hvar- 
dera. Fä alla deffa iiåilen voro benen bräck- 
lige, då muin bögde på dem, och i det fam- 
ma utflöt materia utur de fiif uleufa öpningar där 
voro. 
Fyra fädane öpningar blefvo ftrax fynbare. 
Den förfla liått vid öfra kanten af det andra 
eller brutna ref-benet, 2;ne vid fläckarna pä 
3.dje ref-benet, och en imellan 3:dje och 4:(!e 
ret-benen, närmare ät ryggen. En Ffiltllärs- 
Gefäll jag hade med mig, böd til at följa def- 
fe fdllar med Sond , men deras mänga atvik- 
ningar och fondens otilräcklighet halp ofs ic- 
ke långt. Som jag märkte, aC dä jag klarnade 
