1780. ^iil Aug, Sept 207 
ket fåftes vid våggen. I det förfta forföket, 
fom här gjordes, år 17765 fporrhoggos endaft 
vägg och fät med yxa, til låfle for fägfpåns- 
fmeten, fedan måffenvar med knif bortfiuren. 
Smeten drogs til 2 tums tjocklek öfver våg- 
gen. I denna forfoknings-månja var ännu min- 
dre kalk, ån ~ tunna, hvarfore ock denne be- 
klädning fprack mycket, när den hann torka. 
Där behofdes altfå ej nägon repning, utan fe- 
dan anftrykningen var torr, ofverdrogs den 
med en tums tjock fandbruks-månja. Anna 
fitter det; vill det fitta akid, få befvaras den 
andra frågan, fom fkåligen bor upkomma, hu- 
ruvida detta beklädnings-fått pä Trähus kollar 
mindre, än det vanliga med bara fand-bruk, 
och förthy må hos Allmånheten recommen- 
deras. 
•I anfeende til tre anftrykningar i bagge, eme- 
dan rappning med bara fand-bruk åfven fordrar 
tre, om den fl^al vara pålitlig, åro de likaj men 
i det liftnåmnde ikal våggen förut pinnas, fpi- 
kas eller röras; altfä åro deffe, med de dags- 
verken, fom dertil upga, förfta åtfldlnaden. 
Den andra ligger i den ringare portion kalk, 
fom behöfs i fåg{|)änS"månjan, emot en af fand- 
bruk. Bä forutfätter jag iikvål, at tilgåa- 
gen pä ler, fägfpän eller agnar, år lättare, ån 
på fpik. 
Nu upftär tredje frågan, om erfarenheten af 
en tid ifrån 1776 til 1780, fom endall går pä 
4:de aret, år tilråckelig? At fåg fp än al tid be- 
håller fin varelfe, i lag med kalk, år redan 
viii At alla phyfifke kroppar fitta, där de blif- 
vit fatte, få långe de ej af någon ny rörelfe- 
kraft 
