228 1780. (^iil, Jiig, Sept, 
kalk? Tors jag i ödmjukhet be, at E. N. later det 
långaHufet få | tums ofverklådning affandiicck 
och at E. N. allenafl pä nägon gafvei af detta 
Hus, dår det flär i vårita våder-flirecket, gor 
förfoket med vitriolerad mänja. E. N. kunde 
fnart tro, at rådet kommer ifrån en rådd réd- 
gifvare. Bruks- Kyrkan ^ fom år bygd af trå , 
och dä var det ftorfta Hufet här på Bruket, blef 
min lårofpån. Jag tror mig dermed hafva röjt 
någon driilighet. Jag vill och (kall förföka, 
hvad vitrioien i fria luften förmår, i lag med 
ler och lågfpån, dock icke utan någon tilf:its 
af kalk, emedan den gör bandet i månjan. Men 
lå driftig år jag icke, at jag vågar törföket i 
Itort, ån mindre på en byggnings-räcka af io8 
alnar. 
I ^-.^ ■ 
ANMÄRKNINGAR 
via 
fbrtgaendc Rappmngs-fntt på Trä-hus^ til- 
lika med underiisrung j huru Svamp -låxt 
både uti Sten- och Trähus kan fbre- 
kominas, ul nu 
af 
PET. WaSSTRÖM. 
T-J3rjamte återfåndes Herr Advocat-Fifcalen 
och Riddaren RucxerschÖlds Belkritning 
öfver dels törfökninc:s-fått, at afrappa gamla 
Trähus eller Byggnlngar med lerbruk af iblan- 
dad fågfpån. Herr Advocat-Fifcalen har gjort 
dymedelil en god gärning, at den efter öran 
och 
