230 1780» ^nl Ang, Sept. 
Om fagfpån ftSr at 'Ås pä 5 ä 6 mils af- 
ftånd frän det ftållet, dar han til forenåmnde 
behof tarfvadesj borde aldrig agnar nyttjas. 
Koltnaden, at lät?., på några mils våg, vinter- 
tiden, hemföra 2 å 3 kolfkrindor fagfpån, vo- 
re ganfka drägelig, och med det qvantum kan 
mycket uträttas. 
Hvad blandningen til den yttre afrappnin- 
gen angär, få foreflås dertil åt ven tegel-mjöl; 
men icke fom oum.gångeligt, utan fåges : at den 
yttre rappningen kunde med kalk och fand fä 
val förråttas pä denna vägg, fom pä Stenlius* 
Jag tror likväl , at en nog betydelig fkillnad 
år imellan rappningen på Stenhus och rapp- 
ning på trå-våggar, ehuru de njutit mellanlag 
af ler och fägfpån. Uti Stenhus har teglet den 
egenfkapen, at det fuger regn- vattnet åt lig, 
och delar fåledes med rappnings-bruket den olä- 
genheten, fom et llarkt fned-regn kunde föror- 
iaka; tål ock en vacker tid, innan rappningen 
och teglet, efter et fådant regnfall, blir uttor- 
kad. Jag har dertil fedt 5, 6 a 8 dagar upgä; 
hållt når det träffat den lidan eller gafien pä 
hufet, fom legat mot nordan. Med rappnin- 
gen åter utanpä trä-väggen , förhåller det (ig 
helt annorledes ; trä-verket emottager ej få regn- 
vattnet, fom teglet det gör, utan alt vattnet 
ftadnar qvar uti rappnings-bruket. Således har 
jag varit ganfl^a angelägen derom, at bruket til 
afrappningen, hällt til den yttre, fom fl-:all e- 
motilä våldfamheterne af regn^blall och köld, 
blir med all förhgtighet tilrcdt och af fådane 
delar fammanblandadt, fom fnarligen torka och 
hårdna. 1 fynnerhet har jag befunnit, pä en 
gam- 
