234 ^78o. ^iil Aug, SqJt. 
de; år nu 12 å 14 års tid forfiuten, pä hvii- 
ken fvampen ej mera pä det ftållet vilt fig. 
Uti et Stenhus, pä Hedensberga uti Wåfl:- 
manland, inkom ivampen på et befynneriigt 
fått, och hade dar fi tt måfta tilhåil uti de rum- 
men, fom iägo för Nordan. Grund-muren el- 
ler itenfoten var dar ganfka ovåligt upford och 
fä utur Unien lagd, at han fomUgitädes ftod 3 
tum utom hus-perpendiclen, .åter 2 tum , ån i, 
och på några ftållen flot han jåmnt med Ijelf- 
va tegel -muren. På de Milen, dår han flot 
jåmnt, eller där ingen afiäts fyntes, \'oro rum- 
men 1 vampfrie j men dar han låg 3 tum utom 
fjelfva liusrnuren, uti de rummen voro Läde 
golf och panelningar, ja fonfler- ksrmarne, af 
Ivampen aldeles förtärde , men mandre uti de 
rummen 5 utanför hvilka, affatfen var mindre. 
Hufet var öfveralt töriedt med trummor och 
fma behöriga drag-öpningar under gålfveiMmen 
alt detta ville ingen ting hjelpa, lä långe fnö 
och vatten egde litt tilhåil pä denna aHatien. 
Affatfen blef utfyld och betäckt, och fvam- 
pen blef borta. 
Pommerfl^a eller de i Tyfldand brukliga 
mellantaken åro ganfka goda och förmonliga; 
men til deras förfärdigande fordras tilvandt ar- 
bets-folk. Pä hålla fåttet har jag funnit dem 
göras med kåflingar, med halm och lera om- 
Ivepte och väl tilhopa tryckte. 
De til fvampens förjagande anförde medel 
och utvägar voro ganfl^a goda; men fedan jag 
utaf framledne Baron Munckhaiseks upgift 
blifvit ftyrkt i den tanken , at vätfkor och fuk- 
tigheter åro fvampens element, utan hvilka 
