^38 17^0. <^ul Ang, Sept 
fördunklas af et litet NB, har folgt en ofåker 
grund, dä han i K. Vet. Acad. Handlingar för 
år 1779, uti defs vackra befkrifning af Ånaf 
glocitans^ anfört, det Mergus Albellus vore Mer- 
gi Merganferis hona eller make. Sä framt H:r 
Fallas hår menar Willugbys , Linn;€i, Kas- 
sELQuiSTS och flerc Auctorcrs Albellus, vägar 
jag förfåkra, at fädant fcrider emot forfarenhe- 
ten. Det år mycket möjeligt, at denne fåll- 
fynte fogel ej blifvit af H:r Pallas fedd, utan 
at han af Auftorernas jåm.nförelfe funnit, at 
deras befkrifningar göra någon likhet imellan 
deffa 2 fpecies , och at han pä denna omiUn- 
dighet grundat lin giffning. 
Mergus Merganfer (Skräckan) år en fä all- 
män fogel i Svenfl^a och Finfka Skårgärdarna, 
at defs befkrifning ej förtjenar et rum i deffa 
Handlingar. Den beikrifves til bäda könen til- 
råckeligt af alle Ornithologer. Den kläcker hår 
i våra ekar, få våi fom Prackan (Mergus Scr- 
ratus) och Knipan (Anas Clangula). Den fl^ju- 
tes lä för Wåttar, läiom ock, i fynnerhet ho- 
nan, i fpetfen för des ung-kull, til fådan mångd, 
at ingen miistager (ig om defs kön. 
Deremot är Mergus Albellus i famma mSn 
fållfynt, fom den föregående år allmän. Ar 
1775 d. 31 Jan. fick jag af en lycklig håndelfe 
fe och examinera denna fogel. Den tiden ha- 
de ånnu ingen fjöfogel begynt vifa fig, och 
förmodeligen liade denne Albellus, fom var en- 
fam, blifvit vid höllflyttningen ikild ifrä ntt 
fällfkap, famt nu af kölden nödgad at nyttja 
den enda öpning, vintren i den trakten lemnat 
pä ifen. I detta lilla ilrömdrag tycktes han ba- 
da fig ganfka trygg, antingen at naturlig dri« 
