1780. (ffiiL Ang, Sept Ä39 
ftighet, eller troligare, af brifi: pä annat bad- 
ftåile, och låt fig icke oroa af en folkmängd 
af 5o perfoner, fom ftrax bredvid opningen 
drogo not. Denna djerfhet ådrog honom et 
ftottj det hans vighet at dyka gjorde fåfängt 5 
han tog derpä flygten, men återkom inom 2 
minuter, at tä fin bane. Ingen enda af det hår- 
varande Skärgårdsfolket, fom fiän barndomen 
idkat fogelfkytte , kunde påminna fig hafva 
fedt en lådan fogel, ehuru de annars noga 
kånna ortens fjofoglar. 
Jag examinerade honom, och fann honomi 
vara Linn^i Mergus Aibelius, famt Hassel- 
quiSTS Tinus (Fn. Sv. N:o 157. och it. Hasselcj. 
p. 269.), hvilke gifva honom nog utmärkta 
teken, for at kunna (iiljas irra de ofriga 5 fpe- 
cies af Mergus > och jag håller före, at af ea 
beikrifning ej mera bör fordras , for at upfylla 
fit åndamJlj hälft de mångfaldige minfte om- 
ftåndigheter ofta gifva anledning til bortbland- 
ning och giffningar. 
Merganfer F(sm. och Albellus åtllciljas 
1) /}f färgen. Den förra år, fä väl fom den 
fenare, häri befkrifven, utom Crifta, hvilken 
HASSEiquisT förbigått, och hvilken Albellus 
under limmandet nu höjer, nu fäller, med et fyn- 
nerligt behag. Det öfriga fes hos Auftorerna. 
2) Af ftorkken. Merganfer år ftörft af Sven- 
fl^a Mergij då deremot Albellus år mindre än 
Knipan. En fådan nota år hår mårkelis^, emxC- 
dan ibland foglarne endaft Hönsflägtet (Tetrao- 
nes), medgifver olika ftorlek på kön. 
3) Af rummet. På en ort , där ingen känner 
Albellus, der kånner hvar man Merganfer. 
SIut 
