3o6 ^ 1780. 0&. Xöv, Dcc. 
Nackbenets ofra brädd, ej medförde värre folg- 
derj men då fjelfva fedaa betraktas, linnes 
nogfamt , at fymptoiTiernas bortovarelie var 
juit en folgd af deis befkaftenhet; vy iovA var 
den i början befl\refna fprickan la itor, at va- 
ret til nägon del derigxnom hade lit utlopps 
och for det andra kunde varet ej fjunka län- 
gre ån til fpina- cruciata oiiis occipitis^ dår 
tentorium lälier hg och hindrade defs vidare 
nediånkande, tillika bidrog ock lijernan, med 
defs lyfrningar och onivåxlande höjningar, at 
drifva det up och utat. De få och drageli{;a 
iymptomer, fom tilkommo, hårrörde tornitm- 
ligait af den tryckning , fom iijernan led af 
beiiets nedkiåmning , hvarföre Trepan endall 
blef nodvåiidig; ty lynintomerna började itr:.v 
därefter at miniKas. Denne fjuke har deisut- 
om varit plågad at bloafpottnnig, och derföre 
jfört cn ganika llrang di:et, hvilket törmodeli- 
gen nu bidrog, al inga värre tilfålligheter yp- 
pade hg under curen.. 
Fortfåttuing af P. WUsströms Aninårk- 
miigar vid Herr Advocat-Fifcalen och Rid- 
daren RiicKERSCHuLDS bcjhifniug 
of ver rappiiivtgS' fjtlct på gam- 
la Trå!riis "••"). 
T Ttiflen^RiicKERSCHÖLDsbefkrifningom rapp- 
^ ning på Trähus , faknas et eller annat, loin 
^ Pg 
