i78o. OSi. Nov. Dec. 
515 
gick fegel- leden ren. D. 6 framläckade dag^- 
medjan redan et par fmä PhaliEner (Tortrices)^ 
fom vifade fig pä fenftren. D. 9 begynte tuf- 
vorna fynas i ångarna, ehuru ofanteliga fno- 
, fall utmärkte denna vinter. D. n begynte ifar- 
ne blifva fä fvage, at nägre pä dem körde ned. 
D. 16 återgingo FirKköpare-drångarne, hvilke, 
efter Skårl30ndens fågen, åro fäkre Vär-foglan 
Man körde dä med ytterfta lifsfara til Staden , 
men red landvågen tilbaka. Alla månnifkor 
frågade hvarandra efter Isfpjernan (Motacilla alba)^ 
och man trodde nåftan, at hela flägtet utdödt. 
Men fnart ville fig orfaken til defs uteblifvan- 
de. De ifar, fom hade blifvit landlöfa, fingo 
ny ftyrka af en grufvelig kold^ och Sjöar, fom 
redan gått rena, fingo nya och kör -bara ifar 
ånda til medium af April. Dä var tiden inne 
för var fogel, och ankom han den 16 April. 
Et annat exempel förtjenar upmårkfamhet. 
Förledet är 1779 kom Al-foglen (Anas acuta)^ 
fom annars tros kläcka vid Hvita Hafvets ftrån- 
der, och endaft h vilar hår, i god tid, men 
gjorde intet alfvare, at fortfätta fm refa. Maj 
manad gick förbi, och Junius hade gifvit ofs 
Midfommars-dagen , och Al-foglen fjöng ännu 
i våra Fjärdar. Omfider förfvann den pä en 
gäng, och den i Midfommars-dagarna alla nor- 
ra trakter öfvergäende froft, fom til och med 
i Kollagen gjorde fl<ada, vittnade, at foglen 
hade god anledning til drögsmål. Jag markte 
åfven kort förut en tropp Villgåfs, tvärt emot 
deras naturliga marche- route, tåga frän öfter 
til våfter. Jag föll i förundran öfver en fä 
ovanlig häpdelfe, och trodde, at ftyresmannen 
för detta liiia flyttande famhälle förlorat fm 
X 5 com- 
