56 i8o$, gfan. febr. Matt. 
återftår hår, att derefter foka beftåmma Gott- 
lands luftftrek och defs låge i Sveriges botaniika 
Geografi. 
Man kommer dervid knappt till någon 
vifshet, forr ån man antager, att for hållandet 
af annuella och våtare Hållens våxter år mera 
ofåkcrt och tillfälligt , famt ger båfi tillkänna 
fommarens varme-grad och långvarighet; att 
perenna och npphojdare Milens våxter åro 
mera bevifande; men att man i allmänhet 
fåkraft domtnet af tråd och bufkar, fåfom 
med utfatta for den afgorande vinter- köldens 
åvårkan och båft utvifande graden af defs 
flrånghet. 
På Gottland finnes alldeles ingen Bok och 
Afvenbok m. fl. fydliga bufkar» men deremot 
mycken Ekfkog. Når man ftåller detta i m o to- 
vigt med den mångd af fpåda fydligare våx- 
ter det åger, få blir det fkåligt, att i allmän- 
het råkna det for mildaft af Sveriges in ed- 
ler il a provin fer eller Ek- diflricktet d. å. litet 
mildare ån VefterGotland och OllerGotland. 
— Sommaren år troligen åfven få mild och 
gynnande fom i Skåne, men vintern nåftan 
lika ikarp fom i Upland. Odlingen af fpå- 
dare fommar-våxter t. ex. Weide fkulle i fyn- 
nerhet i fydoftra delen (§. II. 2.) fannolikt 
lyckas åfven få vål fom i Skåne, men der- 
emot ömtåliga tråd fåfom Mullbär långt mindre. 
Desfa reftiltater tycker jag kunna dragas 
af den kännedom man hittills å^er om Gott- 
lands 
