igof, £fan. Febr. Matt* 65 
4) I anfeende till £f ord- arten år kalk dels 
fom Bleke, dels grus, högft rådande ofver 
nåfian hela oen, Flere växter i fynnerhet mos* 
far tyckas biifva mer håriga på kalk-bergen 
ån på andra Milen. — Lerjord år fållfyn t* 
Den utgör omkring Nås kyrka ett flört fålt, 
finnes åfven vid Nåår, och år uti Wall nog 
rådande der i fynnerhet de få kallade alfverna 
beflå helt och hållit deraf. - — Kifetfand af 
finare flaget (eller Ihjgfand^) fins ganfka fållan 
inuti landet, men utgör fom nåmnt år hela 
oflra åndan af Fåron, år nog allmån uti hafs- 
vikarna på ofira fidan af oen, och åfven for 
ofrigt i Eke och Rone focknan Detta ger 
anledning fluta, att den med hafvet ditkom- 
mit från Norrbotten och att den har fitt ur- 
fprung från Norrlands granit-berg, kanfkc ock 
från Ryfsland. Der inuti landet någon land- 
backe finnes och invid denfamma håndelfevis 
ett kårr, der våxa några på oen annars ofed* 
da våxter t. ex. i kårren på Avanås, Betula 
Alnus gludnofa, Carex fleliulata, Sparganium, 
och flere vatten-våxter; vid Stenftuga i Bro» 
åfven Carex fleliulata o. f. v. Jag lemnar 
derhån, om ordfaken hårtill kan vara fak- 
naden af den få vanliga kalken, hvarmed vatt* 
net på desfa flållen ej år måttat fåfom filat 
blott genom rena fanden. — Svartmylla (af 
deflruerade organifka kroppar) tyckes vara 
mycket fållfyntare och tunnare på Göttland 
ån vanligen i våra uråldriga bergs-trakter. 
K. V. A Hmdl qy< L E Om- 
