0o$, 'Äug. Sept. 147 
ingå i mot(låndets Expresfion. Och denna 
frågan år likvål den hufvudfakligäfte* Man 
må jåmka fina Theorier eller Empirifka Form* 
ler, huru man behagar; få år dock allt for- 
gåfves, få långe denna Fundion ån nu år for- 
dold. Den år i Hydrcdynamiken af lika be- 
tydenhet, fom JEqaatio Centri i Afironomien % 
utan hvilfcens kännedom de ofriga Olikheter- 
na och Perturbationerna omojeligen kunna 
rått beråknas. Experimenterna fkilja fig nåm- 
ligen mera ån måtteligen ifrån den vanliga 
Theorien, fom råttar motflåndet efter Qua- 
draten af Anfalls - vinkelens Sinus, då allt an- 
nat år lika. Således finnes af Nouvelks Expé* 
riences fur la Réfifiance des Fluides par d'A lem- 
bert, CONDORCET & BOSSVT ,pag. 162,163, 
att, då Anfalls- vinkeln, fom i det följande 
må heta u, var i4°2 / io // , gåfvo Forföken 
8,68 Franfika Marker; men Theorien blott 
1,29. Ånnu odrågligare blir fkillnaden , vid 
ånuu mindre vinklar. Då u var — 6°, (en- 
ligt Bossut:s nyare Forfok i Mim. dt t Acad* 
J 77$ P a g- 37 2 )> befanns Theoriens utflag till 
Forfokets, fom 109 till 3999* eller fom i till 
37 i det nårmafie; få att Theorien gaf alle- 
nail 3V af hvad den borde: en få enorm Ab- 
erration , att den betager henne allt fortroende. 
Men juft denna Theorien, fom for plana 
Ytor ger motflåndet for litet; ger det famma 
for flört, når den låmpas till Ytor, fom åro 
krokliniga : och tvånne få fnor-rått emot hvar- 
M 2 andra 
