s. Om S?or|?e ^nf^ctm 
93 
139} Hemerabius hircus* (£r Imij^t minbre^ men (tf fammø@fa6^ 
tilngi t>etinec(!e* gølc^ornene cre omtrctuaf ScfngDe imi ^toppmi Som« 
nieti fobbfti og HQtil flt)fteti ^'m^exwQ ODaFcmb tQtiedU ©ecner t 5^(59« Jfati« 
ferne; men p<ia be anbre 95inger oHene { &en øtjerjie* Jfartjen tt ^mtn, cg 
nene alkm forte* ajingernc 5«t?c ^^aar paa @e«erne, figefom t^en forrige, fanu 
6runagrige ^mcut, ^DiJfe giøre paa l)e forrepe 2 mørfe, men litet fien^cfig« 
?i?evkflni^* fSomweti er noget mext gtntice liuefeCeø vefe SJau^e og (£(pe* 
146) Kaphida ophiopfis. gt Hbet Snfecf (tf tifcebtjanOg BMnmSf 
forme^elp Oef (anne fmafe og cpHntinfiPe QmVw, t>cv feer nb fom en bng ^a(e» 
Jjovebet er foran 6rebt, men bagtil fmaU; gefe^ornene fine og libet Icengere 
enb ^oioebet og Owfbet tUfammen ; SSommen temmelig lang , (i>?og trinb$ 
fSingcrne fim og igicnnempoeioebe meb ©eener^ ligefom en Henierobius, be 
ftaae og paa ,^ant og ^a»e en ^^ntpunct, Ugeforø paa fnmme* »0«^^ ^ttf^ctm 
Cegcme er fort 03 olfene SJommenø ©iber guMrtjlribcbe* 3eg §ar fun eeitganj 
fmibet ben i nt^e ^Spgninger^ ben nof mt §enJragt meb tømmeret* 
Raphidia. 
