22$ 
Joh. Hieronymus Chemnitz 
cm nogfe »ct> 
§|^a(ur(nflod?n ^ar fra Ungdommen af t)c?rct nuit ftcrcfle SSibcnfPaS* 
TiJ^^ ^a faa manede au^vc forjlicdige Sorcetniu^ct iffc funt)e ti((at)e mic) at 
føDe alf fer tjitJt ub, Cfi fare yilD i Cien iimaafelt(]e 03 iioyjerfcefi^c 9?atiirene 
33ctcac|tn!ng; ^ar jeg Hot w^sx^lqt mi(\ til navmm Ot)enjdeffe oc^ \metc Un? 
lifrføijdfc en Did b^faMUt !5)ecf af O^otur^tfloricm ^CQ {lar ^eri fufijf manqe 
tJiift; 0(j inD|T.i]r6fiUDe9j]oen^t5 Olaab, fom for (an(] 'iit) (iDen ^at>c ønflPcr, at bog en« 
5\)cr, fom fcltc !iDdyt til OTatur^Mfioricn, 03 (ii^efom et inb\)ortc6 ^alO til at Olit^c 6e< 
fient)t og fortroelig met) benne xyMq? ^i^cnf^ab, maatte tiO(] aUeue ulnjcffge et efiec 
fiut>et9?aturri(}e^ enten (Bteenriqef, eHer 9)(anteri(]et etter 3!)t)rri.(]et til fit gohnaal 
©g fornemmefle ;Øiemc?rfe, og meb ^en om^^gqeligfle 2 roefPab art>eit'e ganjlPe aflenc 
i benne eller ^iin 3)eef af faabauf et 9li(]e : ta funbe i fin ^ tb, naar en^uer giorbe flt, 
iiaar enf;\?er meb ufortrøben glib finberebe jtt Æa^itel, ubrette^ noget nicere oø . 
er§olbe6 noget fulbfomnere* 3>e(te \3iife 0?aab er Umn mig enOiegel og uh'ø* 
belig gorfTri^jt; ja en ©runbfoy* 2ff bet tøibtføffige S^ijrrige ^ar jeg funs nb* 
Dalgt mig til \?ibere betragtning og nølere Unberføgelfe cii eenefie ©Icegt. Wlit 
23alg, fom jeg albrig f;ar angr^'t, men fom ^ar foriinbet mig mange af be gla« ,1 
bejle og fornøiefige ^imer; er nemlig ifojr fafbet paa £oncI)t?lterne* 3^.^ I 
nieb «irc?tt£lig "^^n , i en ^ib af nogle og trebi^e 2Car> meget li)ffelig famlet 
i bet conc^t)UslcgtiTe gag, og bragt langt itieere tilfammen, enb jeg »eb ben 
førfie ringe ^egtjnbelfe, fom alferebe hU'o anlagt i mine@foleaar i ^Icfterj^er* 
gen, unber Slnførfd af n?in ba t)cerenbe uforglemmelige gctrer, nu Imnbe ^t, 
06er'.Sonttjlorialra!?b Silberfchlag, funbe forrøobe og mne. ®nbog t 
gremtiben (lal minS^^t i^^^ forminbjleøi; men langt Rettere uajtabeltg vebMit??* 
