1789- c^^^- MarU 23 
de mot varmens grader; hvilket dock pS intet 
fått år ofverensftäöimande med erfarenheten. 
Och för öfrigt, om värmen aldrig verkade 
pä Förenmgskrafterna på annat fått, ån en- 
daft igenom detta ämnets närvaro, långt ifrån 
at des famlade myckenhet rt<ulle hindra någon 
förening im^llan tvånne kroppar, borde den 
isitid gora den famma mer och mer lått, un- 
der det at den tillika, i tiltagande mon, for- 
minfkade den förenande och det hela utgöran- 
de kraften (ia force aggregative) hos de min* 
fta delarna eller granden i deffa tvä kroppar. 
Det är fördeaftul icke om denna verkan 
af värmen, fom jag här vil tala; utan om den 
fkilnad i utflagen pä famma kroppars förenings» 
kraft 5 hvilken egenteligen tyckes bero af Tern» 
peraturen, eller, för at ännu tydeligare for- 
klara mig, hvilken tyckes härröra af befinte- 
lighet eller briA pä en vifs myckenhet märk- 
bar värme i det ögneblick, dl kropparne fam- 
manföras för at komma ät hvarandra. 
Profefforen och Riddaren Bergman har 
fagt, Bt de Foreningskrafter äro at anfe för 
fanna, h vilka kropparne fritt utöfva, dä de 
blifva fig fjeifve • lemnade : och at en häf- 
tigare grad af värme ar en utvärtes orfak, 
fom mer eller mindre uphäfver^ famt underftun- 
dom aldeles formdrar de fanna inbördes drag- 
krafterna (Differtat. xxxiii, $. 4). Jag kan 
härutinnan icke vara af famma tanka med 
denna ilora Chemift , fä vida han fåfom et 
ifrån Föreningskraften färfkildt och främman- 
de ämne anfer et våfende, hvilket ockfä icke 
fjelft kan verka någ©t utan igtnom en före- 
Bingskraft, hvilken hos fjelfva det åinnetj fom 
B 4 ytgöres 
