"28 1789- (^^'^- 
for^.ingskrafterna, vid hvad eldgrad det fom 
helfi: må vara, fom utgör fondiings-iiriien: 
och det våfendteliga vilkoret härvid år det fam- 
manfatta förhållandet af foreningskrafterna och 
Temperaturen, nämligen : af kropparnas inbör- 
des dragmingsbegär eller frändfkaper, och af 
deras benägenhet til förening med det vår- 
mande ämnet. Pä detta fatt har man, tii ex- 
empel, vid Guldets förenande med Q\ickfilf- 
ver, tre temperaturer at i akt taga: i.o den, 
vid h vilken bägge Metallerne åro i faft form , 
dä föreningskratten år ingen: 2:0 den grad at 
värme , fom gör Qvicklilfver flytande och 
vid hvilken föreningskraften blifver verkfami.* 
$:o den hetta, fom gör Qv^ickfilfret fiygtigt, 
eller d§ bägge Metallernas föreningskraft öf- 
vcrvåldigas af den ena Metallens dragnings- 
begår til värmen, hvarigenom fkilsmälTan går 
for fig medelft den egenfkapen , fom Qvick- 
filfvret har, at vid en Itörre grad af värme 
öfverlafta fig med detta uplösningsmedel, anda 
därintil at antaga des geltait och lynne. Aii 
annan förklaring och åtfkilnad, fom härvid kan 
framftälias, är odugelig och vann%clig: och det 
föriluHi, fom görcs imellan väta och torra vä- 
gen, kan icke en gSng hår finna nägon l^kå- 
lig tillämp^ning. 
II. Men det gifvas händelfer, vid hviika 
en fammanpackning af det varmande ämnet 
åfven fynes utgöra en hufvudfakelig omltän- 
dighet, för at kunna fallifälla tvännc kroppars 
inbördes frändd^ap, utan at förena fig hvarken 
med den ena eller med den andra, och utan • 
atblifva qvarfäftad vid det alller. Ibm upkcmmit 
af deras förening; åta:}nltone icke i den mon, 
Ibm 
